poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ Jamais vu ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2008-12-10 | |
Am început să cred în iubire.
Brusc, am cunoscut acea fericire, Fericirea de a fi fericit... Bucuria de a privi tot ce am construit. Apoi, am înțeles, că de fapt nu există... Ce nu există? Nimic. Totul e doar un joc...tu, eu... Două persoane diferite sub același Dumnezeu. Te înșel, mă înșeli... Dar dacă te înșeli și mă înșel? Trist, nu? Ai spune tu. Eu ți-aș răspunde simplu: "nu!" Mie dor să te superi și să plângi; Iar eu să râd și să te întreb senin: de ce plângi? Și a venit momentul despărțirii. Te-am întrebat: Punem capăt fericirii? M-ai privit în ochi și mi-ai zis: Mai vorbim. Pa! Și cu lacrimi în ochi ți-am spus: Pa! A trecut timpul...și îmi pare rău pentru ce am făcut. Acum...cred în iubire, și în fericire; tu m-ai crescut. Îți mulțumesc acum... Și plâng. Acum, îmi aduc aminte de tine, și zâmbesc. Am reușit, din nou, să trăiesc; Și îți mulțumesc...
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate