poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ cântec naiv ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2005-04-26 | |
6.0
astfel, n-ai rămas cu nimic decât cu reflexul de a merge pe stradă și cu toate nevoile lumii în cârcă (de parcă ai fi cocoșatul de la Notre Dame) simți cum toți morții de sub tălpile tale ți se cutremură în oase și te gândești, ah, iar la timpul când vei fi printre ei, aliniat… (nu e plăcut să-ți gândești inexistența…) încerci să grăbești pasul, să schimbi direcția și iar visezi că vei avea o casă cu copii, cu prieteni, cu pisici și, desigur, cu multe, multe cărți (care te vor îndrepta spre “Calea cea dreaptă”) râzi, râzi, știu că expresia e bleagă dar ca să fugi de necunoscut, de singurătate ești în stare să-ți stâlcești limba cu vorbe de-a gata totuși, cine să înțeleagă că din tot ce-ai citit n-a rămas nimic, nimic, decât acest trup (care se ascunde în umbra-i lungă și proastă cum sunt toate ) dar poate nici măcar atât fiindcă nu-ți mai simți picioarele, nici mâinile, nici capul, doar ochii te dor de prea mult întuneric - căci visele, gropari de oameni vii te țin cu voluptate în ele (ca într-un mormânt de cristal de unde nu se vede nimic.)
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate