poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ Pașadine în vers alb (73) ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2023-03-17 | | ne privim îndelung din timpuri diferite și nu înțelegem cum, captivi in realitatea propriilor ficțiuni, reușim să ne imaginăm unul celuilalt chipul cuvinte învelite în hârtie de ziar își împrumută literele mucegăite în smoala de tipar creionând o poveste pe tarabele goale din piață, dezgolite de sens câteva gânduri abandonate printre proiecțiile propriilor idei... - la tine e toamnă? dimineața primăverilor tale se oglindește în ochiul mort al timpul meu suntem o pagină ruptă dintr-o carte veche cu miros de sărbătoare, purtată de vântul ce mângâie printre crengile de măslin luna - cât încă nu e prea târziu invadează-mi lumea! mi-ai spus... ca o stea căzătoare alunec dincolo de timp plutesc dar anotimpurile nu-și pot număra pașii - nu, nu am aripi, îmi spuse îngerul și da, vei fi aici atât cât să fi văzut 7 miliarde de stele noaptea e putredă, trosnește sub zborul îngerului plutitor toaca o stinge în piuă ar fi o minune să se crape de ziuă pe dinlăuntrul cărții sala de spectacol este goală actorii se mint că sunt altcineva în spatele cortinei piesa nu a început foile sunt albe în afara coperților ei, devin spectatori pe scena vieții deși nu au învățat încă s-o joace - vom ține minte replica până la final? suntem actori principali rămași fără rol ne mimăm unii altora viața zilele toate-s la fel, înlăuntrul cărții timpul este alb pentru ca noi să-l putem scrie altfel - nu există întrebări fără răspuns, mai spuse îngerul îndepărtându-se, curând se vor ridica oameni îndeajuns de îndrăzneți a le rosti... în urma noastră amintirile sufocate de tăcere se sting ca o ultimă jertfă adusă iubirii - dacă într-o zi am uita sensul cuvintelor cum am numi uitarea? dincolo de uitare se-nfiripă creația în ea timpurile noastre se vor suprapune și-atunci va trebui să ne jucăm din nou cartea
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate